Reportage
![Ismopuppan – historien om harrens värsta fiende](https://image.nyheter.fiskejournalen.se/1428145.webp?imageId=1428145&x=0.00&y=45.74&cropw=100.00&croph=43.18&width=960&height=548&format=jpg)
Ismopuppan – historien om harrens värsta fiende
När Gunnar Westrin stämde möte med den legendariske puppmakaren Ismo Hyvärinen i Kiruna visste han på förhand att dagen skulle bli oförglömlig. Läs allt om mötet och den mytomspunna – och kusligt effektiva – Ismopuppan.
TEXT OCH FOTO: GUNNAR WESTRIN
STUDIOFOTO: ANDERS HOLM
UNDER HÖSTEN 1989 fick jag de första Ismopupporna brevledes med en trevlig hälsning från Ismo Hyvärinen i Kiruna. Minns att jag häpnade när jag studerade alstren. Ingenting stämde med den flugbindning jag hade lärt mig. Här kom några kusar i balsaträ – ljusår från hackel, stjärtspröt och vingar. Skapelserna var mer ett snickeri än bindande med tråd och snurrande av hackel. 32 år senare fick jag ynnesten att träffa Ismo Hyvärinen, tillsammans med fiskeguiden Danne Mella, två giganter inom svenskt flugfiske.
FRÅN ROTENON TILL BALSA
Ord som puppa, balsaträ, ben, Kamasan, epoxi, entomologi, silhuett och kreativitet är några spridda termer som knockar mig i mitt begränsade teknikförstånd när jag gör kryptiska anteckningar i blocket. Något som sätter spår är mannens varma berättelser om ungdomliga vildmarksäventyr i väglöst land. Redan här känner jag att Ismo inte ”bara” har konstruerat en puppa i världsklass. Han är helt enkelt en sällsynt effektiv problemlösare. Mannen har tydligtvis lyckats med bedriften att samla ihop alla årens spridda funderingar till en vital enhet, det vill säga att, förena alla studier av nattsländor, puppor och miljöer till en veritabel världssensation.Fisket har funnits med Ismo sedan barnsben, nästan en självklarhet med tanke på Kirunas perfekta läge. Det var bland andra hans pappa Marrti, fiskepolarna Thomas Öhlund och Nils Christensen som gav honom det livslånga intresset. Särskilt minns han en makalös tillställning i Torneälven i mitten på 1980-talet. På den tiden fanns inte balsapuppan utan det var en helt annan kuse som bjöd upp till dans, en konventionellt bunden puppa med hjorthår som naturligtvis kallades för ”Rotenon”.
SPÄNNANDE NÄTTER
– Vi satt kring elden och snackade en del den natten och på morgonkvisten tyckte kompisen Nils att jag borde göra en likartad puppa i kork, som förmodligen skulle flyta lite bättre. Jag tyckte inte riktigt om idén, eftersom det lät så besvärligt. Anledningen till en förändring i material var att hjorthåret hade tagit slut och att inget nytt gick att införskaffa. Det var då som balsa kom in i bilden. Eftersom det var gott om kläckande nattsländor den natten, bestämde jag mig för att gå till botten med mitt gryende intresse, berättar Ismo.Han förtäljer hur intressanta studier vidtogs på olika fiskeplatser, oftast efter den övre delen på Torneälven. Ismo hade tagit till sig två viktiga komponenter, nämligen harren som byte och nattsländan som lockbete. Fascinerande detaljer var att han lade märkte till att de nordliga kläckningarna av nattsländepuppor ökade, allt eftersom juliskymningen lägrade sig över vattnet.– Det var lite mysko eftersom de flesta sportfiskarna gick hem på tok för tidigt. Kläckningarna tycktes nämligen tillta framåt natten. Folk missade helt enkelt det riktiga rejset, de stunder då kläckningen verkligen nådde peaken. För att man ska få full koll på fisket, känns det viktigt att kunna ta till sig hela den entomologiska ordningen, det vill säga att man alltid har hela nattsländans livscykel aktuell, menar han.
INTERNATIONELL PUPPA
Mina egna iakttagelser stämmer till delar överens med Ismos studier, med något litet undantag. Hemma i Jämtland minns jag att vi kunde uppleva övermaga kläckningsperioder mitt på blanka dagen, vilket naturligtvis sker någon gång även i norr.Mitt i Ismos initierade berättelser slår det mig att ett likartat scenario även har utspelat sig i fjärrran Nya Zeeland. De sländor som var i farten ”Down under” blev aldrig riktigt alerta förrän kvällskylan rullade in, ett fenomen som jag varit med om även i våra nordliga fjälltrakter. Tilläggas bör att Ismos studier till stora delar bygger på att harrarna oftast blev mer alerta senare på kvällen, oavsett om kläckningarna avtog eller inte. Den kunskapen tog jag till mig när jag återvände till Nya Zeelands lockande öringåar. Kuriosa var när jag en natt träffade en trevlig flugfiskare från New York. Till nattkaffet ville han visa mig sina flugaskar. I en av lådorna hade han ett antal äkta Ismopuppor …
VIKTIGA STUDIER
Ismos nyfikna forskning fortsatte på ett djupare plan. Han fångade helt enkelt in kläckningsfärdiga puppor för närmare undersökningar. Vad som där uti strömkanterna upptäcktes kom att bli slutfasen på långvariga studier innan ”snickerierna” till slut kunde börja på allvar.Han och polaren Nils Christens började så småningom att undersöka middagsharrarnas maginnehåll.– Mest lärorikt var de fångster vi gjorde av olika typer av nattsländepuppor. Man kan konstatera att de finns i alla möjliga storlekar, från millimeterlånga till centimetermonster. Intressant är att nattsländor finns i alla vatten från små bäckar till stora sjöar. Kontentan av vår amatörmässiga forskning kom så småningom att forma framtidens Ismo-puppa, säger Ismo och ler.– Inte nog med det. Om du har kollat mina puppor så ser du ett och annat av intresse, framför allt med tanke på att du är en klassisk flugbindare. Pupporna kan ha lite olika färger på bakdelen av kroppen, säger Ismo och triggar spänningsmomentet till kokpunkten. Kompisen Danne Mella och jag börjar vid det här laget ana ett och annat med puppans hemligaste konster.– Till min stora förvåning upptäckte jag att pupporna hade skapligt färggranna bakkroppar. De minsta hade en klart grön bak. De något större kusarna hade en färg mer mot gult, för att som störst ha distinkt gulbruna bakdelar. Den detaljen har jag verkligen anammat och jag ser den delen som en av flera viktiga komponenter för fiskbarheten, fastslår Ismo självklart.
![Ismopuppan – historien om harrens värsta fiende](https://image.nyheter.fiskejournalen.se/1428141.webp?imageId=1428141&width=960&height=548&format=jpg)
GÖMDA DETALJER
– En annan intressant detalj är benen, som alltid binds fast framtill. Just i den vevan, när de första pupporna var klara för test, hade jag ett fantastiskt fiske i Torneälven. Jag minns att jag fick tre riktigt bastanta harrar på lika många kast. Plötsligt hände inget mer, trots massor av vak ute på strömmen? Jag fattade absolut ingenting? Alla vi som fiskar efter harr vet att det kan uppkomma irriterande matpauser mitt i middagsbestyren, men det här övergick förståndet. Jag vevade in och kollade puppan. Benen hade lossnat? Fiskarna hade helt enkelt slitit sönder den delen av puppan. Snabbt på med en ny och resten kan ni tänka ut själva, säger Ismo och flinar.– Det finns också mer ”osynliga” detaljer som sammantaget gör att puppan funkar så pass bra, inflikar Ismo.Spänningen om vad som ska komma ligger i luften.– Om ni kikar ordentligt ser ni att kroken inte sitter baktill utan mer på mitten av kroppen. Jag upptäckte redan tidigt att just den placeringen av kroken triggade balansen. Normalt bundna flugor har oftast krokböjen längst bak på flugkroppen. Den strategin skulle inte funka med en Ismo-puppa, eftersom den skulle bli baktung. Samtidigt kan ni se att där kroken sitter på undersidan, är puppans underdel svartmålad av två anledningar. Dels döljer det svarta fältet kroken, dels ska färgen imitera det jag kallar för en nattsländas vinganslag, berättar Ismo.– Intressant är att puppan kan vara riktigt gångbar även om ingen nattsländekläckning existerar. Som avslutning kan sägas att jag oftast fiskar bättre med en större puppa, trots att mindre arter kläcker. Den lärdomen har varit något av ett riktmärke för mig under hela pupperan. Riktigt varför kan vara svårt att veta, menar Ismo och ler illmarigt.
KORK ELLER BALSA?
När vi sitter där uti Jukkasjärvis kommunala bastu och filosoferar över puppans födelse och liv, kan jag inte undgå att berätta vad korkflugornas upphovsman Åke Bodén ansåg. Han jobbade mycket med att silhuetten var den viktigaste anledningen till hugg.– Mina puppor bygger också på silhuetten, även om det kanske inte blir lika iögonfallande som en bunden torrfluga. Jag vill absolut plagiera de levande kusarna. Färgerna på bakkroppen är viktiga för fiskbarheten, vilket jag har märkt genom att fiska med helsvarta puppor. De funkar, men inte lika bra. Som jag sa är benen också vitala kroppsdelar som ökar huggvilligheten. På så sätt blir puppan mer realistisk, menar Ismo.Åke Bodén var helt på det klara med att hans harkranksimitationer i kork inte behövde några ben för att väcka hungriga fiskar. Kontentan av den här diskussionen blir att det kan vara skillnad på en högt flytande torrfluga, av exempelvis kork, och en lågt flytande puppa, av balsa. Viktigast är att konstruktören tror på vad han eller hon sysslar med. Övertygelsen är minst halva segern.Puppan tycks klara det mesta av vad vi har att önska som flugfiskare. Ismo menar att den fungerar lika bra i strömmar som i stilla vatten och att den är hållbar. Dessutom är den en ofta använd upphängarfluga under vårvinterfisket efter rödingen.– Trots att harren är min givna favorit har puppan också fungerat bra för både öring och röding. Minns en gång när vi höll på att gå bet på rödingen på en stilla högfjällssjö. Sporadiska vakringar berättade att fiskarna var ute efter något. Min idé var att svinga ut en puppa och låta den ligga orörlig och vänta på fiskarna. Någon enstaka gång ryckte jag till lite i linan så att det blev ett spår i ytan. Då small det! berättar han och nästan viskar fram:– Dessutom bör du fiska puppan mer som en torrfluga, framför allt i strömmande vatten.
PAPPA MARRTI VISADE VÄGEN
Samtalet med Ismo Hyvärinen blir verkligen den resa i tiden som jag innerst inne hade hoppats på. Spontanitet, djup kunskap, minnen och framtid blandas i en härlig kompott.Han berättar varmt om sin pappa Marrti, när de förr åkte bil till Kalixälven för att fiska harr. Om kvällarna lagade de till fisken över öppen eld och sov över i båten. Sovsäckar var inte att tänka på.Eller gången då Ismo och polaren fick för sig att de skulle fiska sent i oktober. I Kiruna med omgivningar kan det vara vinter vid den tiden. Kallt och frostigt och naturligtvis ingen fisk som ville hugga. Det var då som Ismo fick den galna idén att försöka komma ner på djupet. Men bly saknades så andra galna infall fick testas. Ismo matade helt resolut ut några meter fluglina med tafs och puppa, tryckte med våld ner spötoppen till botten och fick på så sätt några vackra harrar i kilosklassen. Det kan man kalla ett kreativt flugfiske.Mötet i Kiruna öppnar verkligen mina ögon. Jag får lära mig allt om Ismo-puppans egenskaper, att Kiruna är världens bästa stad och att han är orolig över klimathot som storskaliga skogsavverkningar.Under vårt möte i Jukkasjärvi konstruerar Ismo några puppor och beskriver i detalj hur man bör göra. Ärligt talat kan jag, så här i efterhand när detta skrivs, inte följa alla tekniska krumbukter och finesser. Som tur var finns exakta konstruktionsbeskrivningar på nätet.Varför konstruerade du en puppa och inte en utvecklad nattslända?– Här uppe i norr är det mest vinter och under den korta barmarksperioden funkar naturligtvis en torr nattslända. Men under största delen av året äter fisken det som finns under ytan, eller under isen, som larver, puppor och andra kryp. När de första kläckningarna kommer tror jag att harren fortfarande har ”spåret” att ta en puppa. En viktig detalj är att jag i första hand gjorde puppan för mitt eget fiske, tillägger Ismo innan han monterar ner bindstädet.
AVSLUTNINGSVIS
Till vardags har Ismo arbetat på LKAB i Kiruna som loktekniker. Tänk att mannen har skapat en puppimitation med världsrykte, som bara väger något ynka gram. Under veckorna har han skruvat i lok som väger mellan 100 till 200 ton. Kanske är det så att Ismo hittat det lilla i det stora? Vem vet?I skrivande stund sitter jag framför datorn och funderar. Två rådjur passerade nyss över gården. På skrivbordet ligger några nybundna Ismo-puppor som otåligt väntar på sommaren. Efter mötet med Ismo Hyvärinen har pupporna fått en delvis annan aura. När jag lägger en av dessa juveler i min hand kommer alla berättelserna på plats. Det känns som att flugan är minst lika mycket människan Ismo som ett fantastisk bete. Så kommer det att kännas när jag knyter på en Ismo-puppa till sommaren.GUIDEBind en ISMO-puppa■ Ismo Hyvärinens konstruktionstips om ISMO-puppan finns i sin helhet på www.fiskelust.se/flugbindning/monster/puppflugor/torrt/ismopuppa/ismopuppa.shtml
![Ismopuppan – historien om harrens värsta fiende](https://image.nyheter.fiskejournalen.se/1428141.webp?imageId=1428141&width=960&height=548&format=jpg)